När jag var fem år tappade mamma bort mig i en park.
Jag minns inte mycket. Ena stunden åkte jag karusell-
-och nästa... var hon borta.
Jag är snart tillbaka. Det är dags.
Jag fick nyss tillbaka dig. Nu åker du, och jag måste stanna här.
Ja, du måste stanna här.
Stanna här. Rör dig inte.
Vänta på mig.
Jag minns inte hur jag hittade henne eller hur jag kom hem...
Mår du bra?
Jag minns bara det som hände sen.
Hon sa att jag skulle vara lugn, att allt skulle ordna sig...
- Jag är snart tillbaka. - Det är lustigt, hur minnet fungerar.
Sånt man inte riktigt minns och sånt man aldrig kan glömma.
Karusellen stannar aldrig.
- Skynda, Zozo. Vem får inte vara sen? - En kirurg.
- Vad händer då? - Då dör folk.
Hej, det är jag. Jag är på färjan och ville bara säga...
- Du hinner aldrig. - Jo då.
- Nej, du missar planet. - Bailey? Jag missar inte planet.
Det var en stor olycka på motorvägen och köerna är galna.
- Varför får Kepner det att låta bra? - Vi opererar en man från olyckan.
Jag reparerar det irreparabla. Jag är otrolig.
Nej, jag är otrolig. Du är en gäst i min patient.
Du kan lika gärna vända, för du missar planet.
- Jag tar en genväg. - Det finns inga genvägar.
- Inte som ni känner till. - Kom nu! Du kan få hjälpa mig...
Snart har jag ingen täckning.
- Derek, är du kvar? - Jag sa att täckningen är dålig.
- Amy? - Derek?
- Amy, är du kvar? - Han försvann.
Jag kör 15 km/h för fort. Räcker inte det?
Var är... min telefon?
Hallå? Jag heter Derek. Är du skadad?
Winnie?
- Winnie! Winnie? - Jag får inte upp dörren. Hallå?
- Vad heter du? - Sarah.
- Vem är Winnie? - Min dotter. Hon sitter där bak.
Sarah, du måste hålla dig lugn. Andas djupt. Jag kommer snart.
Försök sitta still.
Hej! Är du Winnie? Har du ont nånstans? I nacken, kanske?
Är det därför du inte kan prata?
- Jag tror att jag är död. Är jag det? - Låt mig känna på din handled.
Du är inte död. Jag känner en puls.
Vet du vad det betyder? Att ditt hjärta slår.
Du är inte död om ditt hjärta slår. Jag är läkare.
Om du undrar om du är död, ta pulsen.
Jag känner den.
- Jag är inte död. - Nej.
- Jag är inte död, mamma! - Är hon okej?
- Hon mår fint. Har du en mobil? - Ja, men den har krossats.
Den skulle ändå inte funka, man har ingen täckning här.
- Jag ska höra med den andra föraren. - Man har ändå ingen täckning!
Sarah, jag måste titta till dem. Jag kommer snart.
- Lovar du det? - Ja.
Hallå? Hallå?
Hallå?
Hjälp!
- Hjälp! Hjälp! - Hej.
- Vad heter du? - Alana.
- Jag kan inte andas.
Ta det lugnt. Du tappade andan när du slog i marken.
- Tur att du landade här. Har du ont? - Jag tror inte det.
- Ingenstans? - Nej.
Jag borde inte vara här. Jag måste gå.
Jag måste ringa mamma. Telefonen funkar inte.
Lyssna nu. Du är i chocktillstånd.
Du kan ha skador som du inte känner av.
- Därför måste du ta det lugnt. - Okej.
- Vilken dag är det? - Torsdag. Jag skulle ha kemiprov.
- Var det därför du körde så fort? - Jag körde inte.
- Vem körde? - Charlie. Det är hans pappas bil.
Hallå! Charlie?
Hallå! Stanna.
Stanna. Är du oskadd?
- Ja då. - Vi borde inte gå på vägen.
- Jag mår inte så bra. Vad har hänt? - Du har varit med om en olycka.
- Vad hände? - Vi borde inte stå mitt i vägen.
Sir, vet ni vad som hände? Jag mår verkligen inte så bra.
- Herregud, Charlie. Ditt huvud! - Hjälp mig lägga honom.
- Varför säger han inget? - Charlie?
Han har slagit i huvudet. Jag behöver ett första hjälpen-kit.
Ni skojar!
- Allt väl? - Ska du hjälpa oss ut?
- Har ni några bandage? - Vi har nog ett första hjälpen-kit.
Winnie, det är bara säkerhetsglas, men du borde ändå akta dig.
Ska du lämna oss igen?
- Nej. Kan du klättra ut? - Ja.
- Var försiktig! - Jag har henne.
- Är hon ute? - Ja.
- Jag mår bra, mamma. - Okej.
- Jag kommer. - Jag sitter här så länge.
Jag ska hjälpa din mamma. Gå ner till de andra.
De som körde på oss? Nej tack. Jag väntar hellre här.
Det finns bandage här. De behöver dem.
Mamma kommer att ha ont, och du vill inte att jag ska se det.
Nej.
Jo.
Jag klarar av det. Min pappa dog framför ögonen på mig.
Vi var ute och fiskade och han fick en hjärtattack.
- Brukar du fiska? - Ingen ska dö, Winnie.
Du är inte Gud, så du vet inte det.
Jag går och väntar med dem.
Är du redo, Sarah? Ett, två, tre.
Jag älskade den här bilen! Det var vår första helt nya bil.
Sen kommer nån rik man med sin medelålderskris...
- Du såg honom. En idiot, va? - Han var en sjuttonårig grabb.
Helvete! Nu kan jag inte ens hata honom.
- Hans föräldrar är säkert hemska. - Vi ska få ut dig.
- Det kommer att göra ont. - Jag vet att jag borde ha ont.
Jag vet inte om jag är i chock, men jag känner knappt av benet.
Det känns nästan normalt, så det kanske går bra.
Jag tror att höften är ur led, så jag måste få ut dig ur bilen-
- ner på marken och lägga leden på plats igen.
Det kommer att bli fruktansvärt.
- Vad hände? - Vi har med om en olycka.
- Vad hände? - En bilolycka, Charlie.
- Hur är det? - Jag har jätteont i magen.
- Var är vi? - Vi var med om en bilolycka.
- Sluta. - Jag hjälper dig.
- Vi kan väl vänta på hjälp? - Du får inget blod till benet.
- Du kan förlora det. - Vänta, vänta, vänta!
- Snälla! - Okej.
- Bra. - Tack, gode Gud.
- Det gick bra. - Jag avskyr dig.
Derek! Charlies bil brinner!
Hallå! Alana!
- Hur gör vi med Charlie? - Vi måste bort från bilen.
- Vilken jätteexplosion! - När folk ser röken skickar de hjälp.
Som en röksignal. Nu blir vi räddade!
- Jag borde inte vara här. - Vi får härda ut.
Jag borde inte vara här. Jag är mattesnille och förstacellist.
Jag har aldrig missat en enda dag i skolan.
Jag är tråkig. Charlie Abbott var balens kung.
Han går i hjälpklassen i matte. Han är dum och populär och snygg.
I morse frågade han mig om jag ville åka en sväng. Galet!
Charlie Abbott borde inte kyssa mig.
Nåt är fel. Det måste ha öppnats ett maskhål till ett annat universum.
Nu står jag på vägen. Bilen flög och sen sprängdes den-
- och Charlies hjärna är trasig och min mage gör skitont!
Kan nån väcka mig eller trolla, så att jag kan åka hem.
- Snälla. Vad är det? - Se mig i ögonen.
- Jag är rädd. - Okej. Titta på mig.
Vi måste lägga henne. - Ta det varligt.
Jag måste knäppa upp, så att jag ser din mage.
Jag ska ingenstans. Titta på mig.
- Se mig i ögonen. - Okej.
Jag knäpper upp dina byxor, så att jag ser din mage.
- Herregud! - Sarah!
- Vad är det? Blöder jag? - Nej då.
- Kommer jag att dö? - Nej. Det är ett litet sår.
- Jag kan lappa ihop det. - Hur då?
Du vet inte. Jag kommer att dö!
Sluta säga så där. Jag låter inte folk dö.
Jag är väldigt bra på det jag gör. Jag funderar, bara. Jag funderar.
Sarah? Visst hade du nåt från kemtvätten i bilen?
Var Charlies kyss din första?
Ja, förutom andrecellisten... Han räknas inte.
- Varför inte? - Det var övning.
- Borde jag öva? - Nej!
Hur mycket skäll tror du inte hon kommer att få?
Hon har rätt. Jag är ingen förebild, och kyssen var inte värd det här.
Alla kyssar innan den rätta räknas ändå inte.
Jag har kysst många kvinnor, men första kyssen med min fru...
Hon var inte min fru då, utan bara en tjej i en bar.
Men när vi kysste så var det...
...som om jag aldrig hade kysst nån innan.
Det var som den första kyssen. Den rätta kyssen.
Har du nån bror?
- En vacker dag för att rädda liv. - Va?
Jag brukar säga så, bara.
- Hörde ni? - Vad?
- Hör du det? - De såg vår röksignal!
- Jag kommer och hälsar på i morgon. - Tack.
Okej. Vad försiktig.
Tack.
- Bra jobbat! Du förtjänar ett glas. - Tack.
Hon sa att jag skulle vara lugn, att allt skulle ordna sig...
Det är lustigt, hur minnet fungerar.
Sånt man inte riktigt minns och sånt man aldrig kan glömma.
- Nå? - Det är illa.
Jerome Davis, öppen skallskada.
- Han försöker dö. - Kör in honom!
Nej! Inte en till!
Vi har redan kvinnan och ungen, tjejen med tarmarna och grabben.
- En olycka kommer sällan ensam. - Vi klarar inte mer.
Vi har varken resurser eller utrymme, det vet ni.
Ni får lösa det.
Vad ska vi göra med honom? Titta, bara!
Okej, men ge inte mig skulden.
N.N., sidokrock med lastbil. Skador i huvud, bröst och buk.
Lågt blodtryck och svag puls på 130.
Du är inte död. Andas.
- Fyra enheter blod. - Skallskada. Försök ligga stilla.
N.N. Svår bilolycka och han hittades avsvimmad.
- Svagt reaktiv. GCS är tio. - Hör ni mig?
Ja, jag hör dig. Förlorad talförmåga, eventuell blödning i hjärnan.
- Jämnstora pupiller. - Gör en CT!
Han har instabil bröstkorg. - Kan ni säga vad ni heter?
- Han har lågt blodtryck och hög puls. - Invärtes blödning?
Häng upp två enheter blod. Ta blodprov och sök kirurgerna.
- Hon är smart. Jag gillar henne. - Det här kommer att göra ont.
Det måste ha gjort ont. Förlåt. Kan ni säga vad ni heter?
- Mamma, jag går på toa. - Fråga om vägen.
Aj! Ja, där.
- Vi måste göra en CT av hans huvud. - Hon har rätt.
Titta på ultraljudet! Vi hinner inte med en CT.
Arrogant - eftersom hon är yngre och kvinna.
- Jag tror... - Vi hinner inte. Han måste opereras!
- Du klarar det. Kom igen! - Vi bör...
GCS har inte förändrats. CT: n får vänta.
Röntgenbilderna av ryggen är klara.
Derek?
Winnie. Du borde inte vara här.
Du är inte död. Det vet jag.
Vet du varför? Jag känner din puls.
Det betyder att ditt hjärta slår, vilket betyder att du inte är död.
Titta på mig!
Se till att inte dö. Det är en vacker dag för att rädda liv.
Se till att inte dö!
- Var hör du hemma? - Kommer han att klara sig?
- Vems unge är det? - Jag löser det.
Jag är inte död.
- Känner du honom? - Det är Derek.
- Derek? Är han en släkting? - Han är min kompis.
Vet du vad han heter i efternamn?
Nej. Jag träffade honom i dag. Han räddade oss ur bilen.
Han lagade mammas ben och hjälpte Charlie och Alana.
Han räddade oss allihop. Han är läkare.
- Är han läkare? - Kirurg, tror jag.
Mitt huvud! Titta på mitt huvud!
Lugnande medel!
Ni måste lugna er.
- Han är kirurg! - Vi borde...
Han är kirurg och räddade alla under bilolyckan.
Doktorn, vi ska ge er lugnande. Ni klarar er.
Nej, det gör jag inte. Vänta!
- Har vi gett suxameton och etomidat? - Ja.
Det ordnar sig. Vi tar hand om er.
Det här är inte rätt. Ni borde ha gjort en CT av mitt huvud.
- Vi kanske borde göra en CT? - Ja. Lyssna!
- Det är för riskabelt. - Nej. Ni hinner.
- Vi måste skynda på. - Jag är stabil, hör ni!
- Ta mig till CT: n. - Vi måste göra laparotomi.
Jag kommer att dö för att de inte vet bättre.
- Ett, två, tre... - Lågt blodtryck. Ge pressorer.
- Povidon! - Min arm har domnat.
Vi kan söva ner honom.
Nej, jag har en skallskada. Missa inte... Missa inte...
Vi får göra kolostomi.
- Hellre det än att dö... - Mjälten är skadad.
- Meredith hade låtit den vara... - Låt den vara.
- ...och dubbelkollat levern. - Kolla levern.
Inte illa.
Tusan! Syresättningen sjunker.
- Låga andningsljud. - Toraxdrän?
- Toraxdrän ser okej ut. - Titta igen.
Tusan! Blödning i lungsäcken. Vi måste öppna honom.
Nej, gör inte det. Vänta! Blödningen upphör troligen.
Skalpell.
- Fortfarande lågt blodtryck. - Jag hittar inga skador på lungorna.
- Märkligt. - Vi missar nåt.
- Det är inte det ni har missat! - Bradykardi.
- Röntga mitt huvud! - Jag fattar inte vad...
Han hade en skallskada. - Undersök hans pupiller.
- Höger pupill är vidgad. - Sök neurokirurg.
- Vi har gjort det. - Gör det igen.
- Har ni hört nåt? - Neurokirurgen var på middag.
- Middag? - Han kommer om tjugo minuter.
Då är det för sent.
Helvete!
- Var fan är han? - Sök honom igen.
- Tack, gode Gud! - Vad fanken har ni sabbat nu?
"Vi"? Du har ju jouren. Du ska komma inom tjugo minuter.
- Det hade inte spelat nån roll. - Ni borde ha gjort en CT.
- Vi behövde undersöka... - Han var stabil. Ni hade hunnit.
Nu måste jag slita för att rädda honom.
- Det är lönlöst. - Du ska vara här inom tjugo minuter.
- Han hade en chans. - Lämna min operationssal.
- Va? - Du hörde mig.
Om inte du ska skära i hans huvud kan du gå. Nu!
Jag ska tvätta mig. Förbered för kraniotomi.
Det är för sent. Du kom för sent.
Hej.
- Vad har du gjort? - Det gamla vanliga.
- Fast jag höll på att dö i dag. - Skoja inte. Jag blev orolig.
Var inte orolig. Jag ska ingenstans.
Kom hit. Jag är här.
Ma'am? Ma'am?
- Är det här Derek Shepherds hem? - Ja.
- Han är min man. - Det har skett en olycka.
Kan ni följa med oss?
- Hur är det med er? - Jag kan inte bara åka...
Hur ska jag göra med barnen?
Blod. Det är bara blod.
Meredith, var inte orolig.
- Larmcentralen. - Min mamma försökte begå självmord.
Dr Grey?
Dr Grey, jag... Vi kan inte nog uttrycka vårt deltagande.
Jag beklagar verkligen er sorg.
Dr Shepherd var en otrolig kirurg. Otroligt begåvad.
Jag har beundrat hans arbete länge.
Det... var en ära...
Att inte göra en CT av hans huvud var ett dåligt beslut.
- Vi är inte rustade för... - Ni gjorde ert bästa.
Ma'am...
Om det passar kan jag förklara hur det fungerar...
- Var har du papperen? - Mrs Shepherd, vi måste pratas vid.
- Det är svåra frågor. - Jag är läkare. Dr Grey.
Jag är kirurg, som min man. Jag vet hur det funkar.
Det är dags att dödförklara min man. Ofta brukar man prata om donation-
- men enligt hans journal är det inte mycket som kan doneras.
IVA vill ha bädden, och där har du väl papperen.
Papperen som avgör vad som händer med min man-
-nu när han är död, men ändå inte.
Ska han få ligga på ett vårdhem medan jag hoppas på ett mirakel?
Eller ska jag låta honom dö?
Upphöra med alla medicinska insatser och all övervakning.
Dra ut alla katetrar och rör.
Avbryta all behandling som kan ge patienten lindring.
Avbryta alla livsuppehållande åtgärder.
Göra det som en vettig läkare skulle göra.
Var det allt, doktorn?
Vill ni prata med mig om det medan mina barn sover här bredvid?
Om att döda min man? Ge mig papperen!
- Ma'am... - Ge mig papperen!
Jag beklagar verkligen.
Jag vet att det inte hjälper, men jag beklagar verkligen.
Han räddade flera stycken, och min uppgift var att rädda honom.
Jag misslyckades, och nu kommer han att dö...
...för att jag inte var skicklig nog för att rädda honom.
Ja, du har rätt. Du var inte skicklig nog.
I morgon är det fredag. Då kommer det nya patienter.
Nåns mamma, nåns barn, nåns man.
Du måste rädda dem, för de kan inte själva göra det.
Lär dig av det här och bli bättre, så är du skickligare nästa gång.
- Tänk om jag inte blir det? - Det blir du.
- Hur vet du det? - Han var din patient med stort P.
Du kommer att se min man i varje patient-
- och påminnas om att han dog på grund av dig.
Han kommer att hemsöka dig. De tyngsta gör det.
Det räcker med en. Den gör att man anstränger sig.
Man blir bättre eller ger upp.
Du får inte ödsla det som hade varit resten av min mans liv.
Gå in, för här räddar du inga liv!
- Jag beklagar verk... - Jag vet.
En socialarbetare väntar med barnen. Om det dröjer...
Vi tar hand om dem.
Jag behöver bara papperen.
Vi börjar nu. Du kan sitta bredvid honom.
- Vänta! - Ma'am...
Vänta!
Derek?
Derek.
- Vem är du? - Ingen särskild.
- Bara en tjej i en bar. - Jag är bara en kille i en bar.
Jag älskar dig, Meredith Grey, och vill tillbringa mitt liv med dig.
Du är mitt livs stora kärlek. Jag kan inte lämna dig.
Du är som frisk luft. Jag drunknade, och du räddade mig.
Jag är kär i dig. Det har jag alltid varit.
Okej. Hej då...
- Derek. - Derek... Meredith.
- Meredith? - Ja.
- Trevligt att träffas. - Hej då, Derek.
Derek.
Det är ingen fara.
Du kan lämna oss.
Vi klarar oss.
Är du redo?
Nej, men gör det ändå.